Uden tvivl. Hun bluffede, Worf.
Troi er ikke særlig god til at bluffe.
Der er en klorlækage, men jeg kan ikke finde den.
Måske heroppe...
Det havde været dumt at syne. Min hånd var ikke stærk nok.
Du havde knægte og ottere. Hun havde par i seksere.
Hvorfra ved du det?
Jeg havde en særlig indsigt i kortene.
Du må bruge et spil kort, der ikke er gennemsigtigt i infrarødt lys.
Bare rolig, Worf. Jeg kigger kun bagefter.
Stadig ingenting. Jeg henter en dynoscanner.
Pas på!
- Worf! - Hvad skete der?
Læge til lastrum tre.
- Hvad skete der? - Beholderne faldt ned over Dem.
Det er et held, at De er i live.
Jeg vil ikke gå herfra uden Deres tilladelse.
Spærrefeltet er ikke nødvendigt.
Worf... Der er ikke noget spærrefelt.
- Jeg kan jo ikke røre mine ben. - Det ved jeg.
En af beholderne knuste syv ryghvirvler og din rygmarv.
Desværre kan vi ikke gøre noget ved sådan en skade.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser.
Dets fortsatte mission for at udforske nye verdener-
- finde nyt liv og civilisationer.
Og dristigt betræde ukendte områder.
Kaptajnens log, stjernedato 45587,3:
Løjtnant Worf er ikke længere i tjeneste efter en alvorlig skade.
En neurokirurg er ankommet, men lammelsen er nok varig.
Velkommen, dr Russell.
Tak. Jeg har udstyr på Potemkin. Sender De det til et laboratorium?
Ja. Send det til laboratorium fire.
Først vil jeg sige-
- det var en fornøjelse at læse Deres artikel om kybernetisk regenerering.
- De er den første, der har sagt det. - Den var genial.
Deres ideer om bioaktive grænseflader er revolutionerende.
Har De gennemgået Worfs journal?
Kun ganske kort. Klingonsk neurologi er virkelig primitiv.
Det er kulturelt betinget.
Klingonerne plejer at lade patienten dø i den slags tilfælde.
- Derfor har de ikke forsket i det. - Vi svømmer i ukortlagte vande.
Worf vil ikke acceptere sine skader.
Han har altid været en svær patient...
Han er sej først, men...
Doktor... Jeg forstår, at De må stå Deres patienter nær.
Jeg bør holde en vis distance. Så kan jeg foretage en objektiv bedømmelse.
- Ja. Det har De nok ret i. - Godt.
- Arbejder jeg i laboratorium fire? - Ja. Det er denne vej.
De ser ikke værst ud af en, der har fået infirmerimad i tre dage.
Tag plads.
Tak, fordi De hilser på mig i den her tilstand.
Jeg er ikke klingon. Jeg ser ingen skam i at være såret.
Jeg er ikke kun kommet til skade.
Dr Crusher mener, at min lammelse er... varig.
Det gør mig ondt.
Jeg vil bede Dem om en personlig tjeneste.
Sig endelig til.
Jeg vil gennemføre hegh'bat-ceremonien.
- De skal hjælpe mig med at dø. - Hvad siger De?
Når en klingon ikke længere kan møde sine fjender som kriger.
Når han er en byrde for sine venner og familie, er det tid til hegh'bat.
Tid til at dø.
Der er ingen alternativer. Jeg vil ikke leve som genstand for medynk.
Mit liv som klingon er forbi.
Worf... Jeg vil ikke hjælpe en ven med at begå selvmord.
Vi to har gjort tjeneste sammen i mange år. Kæmpet side om side.
Jeg ved, du er tapper og ærefuld.
Hvis jeg virkelig er din ven, så hjælp mig nu.
Hjælp mig med at ende mit liv, som jeg har levet. Med værdighed og ære.
Jeg beder dig.
Bark-rygmarvskanalen er forværret i løbet af de sidste tre døgn.
- Har De prøvet med alkysin? - Det hjalp ikke.
Overudviklet. Den klingonske anatomi. 23 ribben, to levere-
- et hjerte med otte kamre og dobbelt hjernehinde.
Jeg har aldrig set så meget unødvendigt i en krop.
Unødvendigt? Selv kalder de det brak'lul.
Næsten hvert eneste organ i dem har et reserveorgan, hvis der sker noget.
En god ide i teorien.
Men i praksis er der kun flere ting, der kan gå galt.
Lad mig vise Dem noget. Jeg har eksperimenteret med dna-generatorer.
Det her er en genetronisk replikator. Den aflæser dna hos skadede organer-
- oversætter det til instruktioner og skaber så et nyt organ.
Jeg har læst om Deres arbejde.
De første resultater er meget lovende.
Den genetroniske replikator kan skabe-
- en helt ny nerveledning til ham.
- Og erstatte hele hans rygsøjle? - Vi syer ikke ødelagte dele sammen...
...som en skrædder, men skaber et helt nyt system.
- Bruges det allerede på humanoider? - Nej. Det her bliver første gang.
Første gang?
Jeg har foretaget flere holosimulationer.
- 37 procent af forsøgene lykkes. - Selv en hologrampatient bør tvivle.
- Det skal afprøves på en levende. - De taler om en rygsøjle.
Først må vi fjerne den, han har.
Vi ved ikke, hvordan man indopererer den nye.
Hvis noget går galt, så dør han.
Mulighederne er store-
- men De er jo stadig kun på begyndelsesstadiet.
Jeg kan ikke retfærdiggøre den risiko over for Worf.
Vi må arbejde konventionelt.
- Dr Crusher, meld Dem på broen. - Jeg kommer.
Transportskibet Denver ramte en mine. Skaderne er store.
De prøver at nødlande på en planet i Mericorsystemet.
Der er syv timer dertil.
- Hvor mange var om bord? - Besætningen er på 23.
Men de transporterede 517 kolonister til Beloti-sektoren.
Alle færgedokker må omdannes til triage-stationer.
Alle med lægelig uddannelse må hjælpe til.
- Må jeg tale med Dem under fire øjne? - Ja.
De har kommandoen, Data.
Jeg har prøvet at være fordomsfri og ikke dømme andres kulturer.
- Men at deltage i denne ceremoni... - Dr Crusher har fortalt...
...at Worf aldrig vil genvinde førligheden i sine ben.
- Hans liv er ikke ovre af den grund. - Set fra et menneskeligt perspektiv.
For en klingon som Worf er livet ovre.
- Det kan jeg ikke acceptere. - Var du uhelbredeligt syg...
...og skulle leve resten af livet i smerte, ville du så ikke vælge døden?
Worf er ikke døende. Han kan leve længe...
Vi kan lære at leve med et handicap. Det kan Worf ikke.
Han døde, da de beholdere faldt ned over ham.
Vi behøver ikke at være enige eller forstå det...
Men vi må respektere hans tro.
Jeg kan respektere hans tro, men han beder mig hjælpe med hans selvmord!
Han beder dig om hjælp, fordi du er hans ven.
Altså må du træffe din beslutning med udgangspunkt i jeres venskab.
- Så er jeg tilbage hvor jeg startede. - Will?
Jeg er ked af, at jeg ikke kan hjælpe dig med at træffe en beslutning.
Men en ting ved jeg:
Klingoner vælger deres venner med stor omhu.
Hvis han ikke havde stolet på dig, ville han ikke have spurgt.
- Hvorfor må jeg ikke se ham? - Jeg bestemmer ikke. Din far...
Det tror jeg ikke på! Han vil se mig. Det er dig, der forhindrer mig.
- Du ved godt, det ikke passer. - Hvorfor må jeg så ikke se ham?
Kom her.
Han er kommet til skade, og han er forlegen.
Han vil få det værre, hvis han ser andre nu, også selv om det er dig.
Er det typisk klingoner? Min mor talte altid om deres latterlige ære.
Ære er vigtig for din far.
Det er ikke vigtigt for mig.
Jeg vil ikke være klingon. Jeg vil bare se min far.
Det har været en lang dag.
Gå i seng, så taler vi om det i morgen.
Alexander er bange, forvirret og såret-
- fordi hans far ikke vil se ham.
- De ved, hvorfor jeg sagde sådan. - Ja. Klingoner gør ikke den slags.
Det handler om ære, og jeg vil have, at De respekterer mit ønske.
Jeg tænker på en lille dreng, der frygter, at han mister sin far.
Det er måske på tide, at De dropper al den snak om ære-
- og begynder at tænke på andre. Deres søn for eksempel.
- Skal vi komme tilbage senere? - Nej. Kom ind, doktor.
Det her er dr Toby Russell. Hun er specialist i rygsøjleskader.
Vi har diskuteret forskellige operationer.
Ingen af dem kan hele Deres rygmarv.
Men De kan få meget af førligheden tilbage.
Vi kan implantere nervetransducere i torso og i benene.
De opfatter elektriske impulser fra hjernen og stimulerer musklerne.
Med lidt træning kan De få 60-70% af Deres motorik tilbage.
Vi starter med at sætte disse hjælperedskaber på Deres ben.
De træner med dem. Når De har lært at bruge dem, laver vi implantatet.
Prøv nu at bevæge benet.
Det var et godt forsøg. Det tager lidt tid, før De...
Nej!
- Jeg vil ikke leve sådan. - Det er sofistikerede apparater.
- Med tiden vil du få... - 60 procent førlighed?
Nej. Ingen skal se mig halte omkring på gangene-
- som en halv klingonsk maskine.
En grinagtig og frastødende person.
Alt det her virker måske skræmmende nu.
Tag Dem tid til at træffe en beslutning. Tænk over sagen.
Der er en anden mulighed. Det kaldes genetronisk replikation.
Det er på forsøgsstadiet, men virker det, får De fuld førlighed.
Så behøver De ingen kunstige implantater.
Vi havde jo talt om genetronik.
Og vi ville ikke anbefale det.
Han vælger døden frem for implantatet.
- Han fik et alternativ til selvmord. - Han fik et halmstrå.
- Nu tænker han kun på mirakelkuren. - Chancen for, at det virker, er stor.
Det kan blive et gennembrud, der kan forandre folks liv.
De udnytter ham for at afprøve en metode, De ellers ikke kunne afprøve.
De har fået afslag tre gange på at afprøve det på humanoider.
Har De tænkt Dem at skjule Dem bag en bureaukratregel?
Hans liv står jo på spil.
- Før De gør noget af det her... - Picard kalder dr Crusher.
- Vi har fundet de overlevende. - Vi er parat. Triageholdene er klar.
Godt. Vi begynder at teleportere de overlevende om bord straks.
- Kan jeg være til nytte, Beverly? - Absolut.
Far?
Kom ind, Alexander.
Deanna sagde, at du havde skadet din ryg, så du ikke kunne gå.
- Jeg kæmper med min skade. - Jeg var urolig for dig.
Vi har meget at tale om. En svær tid venter dig. Du må være stærk.
- Det forstår jeg godt. - Godt.
Vi klingoner er altid beredt...
Far!
Før ham væk. Gå med dig!
Gå, Alexander. Det skal nok gå. Jeg tager mig af din far.
Æts vævet med det her.
- Hvad er der sket her? - Han fik et metafasisk chok.
Af leporazin? Det var unormalt.
Han kunne ikke tåle det og fik noget andet.
- Moratial? - Nej. En ny ryboterapi, jeg bruger.
Den kaldes boratium. Jeg har haft gode resultater.
- Brugte De ham for at afprøve det? - Boratium er langt foran leporazin.
- Moratial havde reddet hans liv. - Men de skader havde intet hjulpet.
Men De prøvede ikke engang med standardbehandlingen.
Jeg valgte det, der gav ham en chance for at overleve. Ville De ikke det?
De ville afprøve Deres teori ligesom med Worf.
Det her handler om Worf, ikke?
Jeg tilbyder ham en unik chance for at få førligheden tilbage.
Det her handler om Deres lægeetik.
Den vil jeg ikke undskylde for. Jeg vil heller ikke miste patienter.
Men mit perspektiv er lidt bredere. Denne mand døde ikke forgæves.
Oplysningerne er uvurderlige. De vil redde tusindvis af liv.
Det trøster næppe hans familie.
Lad mig spørge: Hvis det skulle ske om nogle år-
- at boratium reddede livet på en, De elsker, ville De så fordømme mig?
Jeg ønsker ikke en hypotetisk diskussion. Deres job her er forbi.
De skal ikke yde mere behandling. Er det forstået?
Ja.
Doktor, jeg vil se til Deres patient.
Værsgo. Men han er ikke særlig meddelsom. Han er klingon fuldt ud.
Ærefuld, stærk og snæversynet.
Jeg hører, du har afskediget dr Russell.
Ja. Hun er uansvarlig. Hun må ikke praktisere her på skibet.
Beverly...
Du burde måske lade hende forsøge med sin genetronik.
Hvordan kan du sige det?
Hun har en teori baseret på minimal empiri og en masse hypoteser.
Hvis Worf ikke får fuld førlighed, vil han tage livet af sig.
Ikke i mit infirmeri. Jeg sørger for, at han ligger med spærrefelt.
Hvor længe? En uge? Et år?
Om nødvendigt. Selvmord er udelukket.
En, der er lammet, kan leve et godt liv.
- Han kan få en del af sin førlighed. - Men ikke fuld førlighed.
Nej, ikke fuld førlighed. Nogle ting kan jeg ikke klare!
Klingon eller ej, så må han acceptere det her.
Han klarer ikke den rejse.
Du vil have, at han går fra selvmord til at acceptere sin skæbne.
Men det er alt for langt.
Vejen dertil består af et helt liv af værdier og opfattelser.
Han klarer den ikke, Beverly.
Men han kan måske tage halvdelen af rejsen.
Han kan måske blive overtalt til at afstå fra ritualet-
- for at tage chancen for at genskabe det liv, han har brug for.
En klingon kan måske ikke acceptere nederlag, men han kan tage chancer.
Lægekunstens grundregel er aldrig at forværre en patients tilstand.
Lige nu lever og fungerer Worf.
Hvis han gennemgår den operation, kan han dø.
Det er måske ikke god lægekunst-
- men for Worf kan det være hans eneste valg.
Jeg er klar.
Jeg har studeret det her ritual. Ved du, hvad jeg er kommet frem til?
Jeg synes, det er ækelt. Jeg hader det. Det er foragt for livet.
Det prøver at skjule et selvmord bag noget ævl om ære.
Jeg må respektere din tro, men jeg behøver ikke at bifalde den.
Jeg forventer ikke, at du forstår den.
Nej. Du forventer bare, at jeg giver dig kniven og går.
Så kan du begå selvmord i fred og ro.
Men... Jeg vil ikke gøre det så let for dig.
Det er ikke let for mig. Men for mig er det tid til at dø...
Kan du huske Sandoval? Ramt af en disruptor. Levede i en uge.
Fang-lee, Marla Aster, Tasha Yar?
Hvor mange venner har vi set dø? Jeg har ikke tal på det.
- Hver eneste kæmpede for sit liv. - Jeg ser ikke frem til døden.
Er du sikker? Jeg har fornemmelse af, at du føler dig ret ædel.
"Se, hvilken modig klingon jeg er."
En klingon lader aldrig sin egen vilje komme før familie og venner.
Hvor mange her ser dig som en ven? Hvor mange har du reddet livet på?
Hvordan påvirker du folk omkring dig?
Hvordan har vi det med, at du vil dø?
Vil du hjælpe mig med min hegh'bat, eller vil du ikke?
Du er min ven. På trods af alt det, jeg lige har sagt-
- så ville jeg hjælpe dig, hvis det var min opgave.
Men jeg har studeret ritualerne og lovene. Og det er ikke min opgave.
Ifølge traditionen tilfalder den ære et familiemedlem.
- Helst den ældste søn. - Det er umuligt. Han er et barn.
En klingons søn er en mand, den dag han kan holde en kniv, ikke?
Alexander har menneskeblod i sig.
Det er en undskyldning. Det ville være for svært-
- at bede din søn hente kniven, se på, når du dolker dig selv i hjertet-
- og siden trække kniven ud fra dit bryst.
Det er sådan dødsritualet er, ikke?
Jeg er ked af det, Worf. Jeg kan ikke hjælpe dig.
Der er kun en person her, der kan.
- Du ville se mig. - Jeg har brug for din hjælp.
Sig endelig til.
Jeg har lært dig om klingonske skikke.
De værdier, vi sætter højt.
Ifølge traditionen må jeg tage mit eget liv-
- når jeg er blevet skadet sådan.
Men jeg vil bryde traditionen. Jeg ønsker fortsat at leve.
- Det glæder mig, far. - Jeg må igennem en svær operation.
Jeg dør måske alligevel, men det bliver ikke selvmord.
- Tag den tilbage til vores kvarter. - Ja, far.
Cheflægens log:
Efter konsultation med Stjerneflåden og en del eftertanke-
- har jeg modvilligt sagt ja til Worfs bøn om en genetronisk operation.
Vi er begyndt med multiplikationer i dag. Jeg var klassens hurtigste.
Vi tales snart ved.
Ja, far.
Hvis jeg dør, må nogen tage sig af ham.
Jeg vil føre ham til dine forældre.
Nej. De er gamle. De kan ikke tage sig af Alexander.
Jeg vil bede dig om en alvorlig ting.
Ville du overveje at?
Vil du have, at Alexander vokser op hos mig?
Jeg har stor respekt for dig, Deanna.
Du har været til stor hjælp, lige siden Alexander kom hertil.
Jeg kan ikke forestille mig en bedre forælder til min søn.
Hvis det er at bede om for meget...
Det ville være en ære.
Jeg er parat.
Fokuser drechtalstrålerne på de forreste og de bageste nerverødder.
- De er i fokus. - Igangsæt.
Alle nervesamlinger under halshvirvlerne er blevet adskilt.
Mikrotom.
Jeg adskiller hjernestammen nu.
Hjernebark sat i miljøsystem kl. 8.31. Tre timer og 26 min. tilbage.
Lad os fjerne støtterammen.
Exo-skalpel.
Jeg har meddelt, at vi bliver forsinket-
- fordi vi skal sætte de overlevende af.
Udmærket.
Der er vist problemer med warpledningen.
Vi undersøger det i eftermiddag.
- Har du hørt noget? - Nej.
De genetroniske forundersøgelser er færdige.
Igangsætter dna-sequenceren.
De første sekvenser er ti pr. sekund.
Så snart vi er igennem de første to niveauer, begynder vi kodningen.
Forøg...
- Hvad sker der? - Den kan ikke aflæse ganglierne.
- Skete det også i Deres simulationer? - Ja. Jeg troede, det var justeret.
Giv mig detronalscanneren.
Jeg scanner ganglierne manuelt. Det tager bare lidt længere tid.
En time og 43 minutter, indtil hjernen ikke længere fungerer.
- Hold rygmusklen tilbage. - Ja. Pas på nerveenderne.
Ja. Sørg for, at kraniesegmentet er mindst 50 cm fra hjernestammen.
- Svage udsving i hjernebarken. - 20 kubikcentimeter inaprovalin.
Godt. Løs hagerne fra musklen.
- Hvor lang tid har vi igen? - 27 minutter.
Luk til.
Klar.
Vævet vokser sammen som forventet. Ingen tegn på frastødning.
Klar. Sluk for miljøsystemet.
- Miljøsystem frakoblet. - Nervesamlingerne virker stabile.
Det ser godt ud indtil videre...
- Udsving i hjernebarken. - 40 kubikcentimenter inaprovalin.
- Den synaptiske respons aftager. - Faldende blodtryk.
- VeK'tal-respons aftager. - Øg iltindholdet til 95%.
Påbegynder synaptisk stimulering.
- Han trækker vejret svagt. - 75 kubikcentimeter inaprovalin.
Hjertet slår uregelmæssigt.
- 15 kubikcentimeter kloromydrid. - Vi mister ham.
Hjerneaktivitet?
- 25 kubikcentimeter cordrazin. - Det vil dræbe ham.
Det har vi klaret udmærket selv.
- Hverken blodtryk eller puls. - Hjernebarkstimulator.
Nu.
Igen.
- Igen. - Doktor...
Gør et notat i loggen.
Døden indtraf kl. 12.40.
Alt gik jo så fint.
Ingen abnormiteter under replikationen, ingen frastødning.
Nej...
Det gør mig meget ondt, Alexander.
Jeg vil se ham. Nej!
Jeg vil se ham.
Aktiver biomonitorerne.
25 kubikcentimeter polyadrenalin.
Jeg ved ikke rigtig. Nogle af hans "unødvendige organer"...
Utroligt. Stimuler hjerteaktivitet og vejrtrækning.
Der må også være reserver for hans synaptiske funktioner.
- Hans livstegn stabiliseres. - Påbegynd rybosynetisk terapi.
Injektioner i thalamus.
Deres patient ser ud til at have det fint.
De vil ikke engang indrømme, at jeg reddede hans liv.
De kan ikke indrømme, at min forskning gjorde det her muligt.
Jeg er glad for, at Worf klarer sig. De satsede, og han vandt.
Det er ikke alle Deres patienter, der er lige så heldige.
De sætter Deres patienters liv på spil i forskningens navn.
Rigtig forskning tager tid.
Nogle gange et helt liv af grundigt-
- detaljeret arbejde for at opnå et resultat.
Men ikke Dem. De tager smutveje. Lige igennem levende væv.
Deres forskning går forud for Deres patienters liv.
Det bryder mod vores helligste løfte.
Deres arbejde vil sikkert blive nævnt som et fantastisk gennembrud.
Nyd æren. Jeg kunne ikke.
Det her vil tage tid.
Dine muskler er ved at lære de nye signaler at kende.
Kan du huske, hvad vi talte om, Alexander?
Din far vil klare det her selv.
Det gør ikke noget. Jeg vil gerne have min søns hjælp.
- Vi skal arbejde sammen. - Ja, far.